![If I Fall 2024. Foto: Arjen Lucas Hyrkäs Kollstrøm](https://i0.wp.com/www.disharmoni.no/wp-content/uploads/2024/07/IMG_E9720-scaled.jpg?resize=678%2C381&ssl=1)
Syv år etter at Vestfold-bandet If I Fall ga ut debut-EPen Manic foreligger nå bandets etterlengtede fullengder Unspoken. Her får lytteren servert hardtslående rock med skarpe pigger fra både prog og metal, og med et tekstlig univers som er både sart og ærlig.
If I Fall ble etter sagnet etablert på en låve i Vestfold tilbake i 2016, og som det meste som blir til på en låve, har bandet har hatt en brokete reise fra låven til deres første komplette utgivelse med sin del av Spinal Tap-aktige øyeblikk, pandemi og et vell av tidligere medlemmer oppigjennom. Resultatet av motgangen har blitt en utgivelse som står støtt i all sin kraft og fandenivoldskhet.
Nå som bandet har funnet sin form består If I Fall anno 2024 av Erik Salminen på vokal, Tobias Solvang på gitar og kor, Rudi Johnsen på rytmegitar, André Kollstrøm på bass og studio-trommeslager Frank Nordeng Røe.
![](https://i0.wp.com/www.disharmoni.no/wp-content/uploads/2024/07/IMG_E97352.jpg?resize=757%2C1024&ssl=1)
Bredbent resultat
Å si at et album vokser er flåsete, men det er rett og slett det denne utgivelsen har gjort på undertegnede. Det er ingen hemmelighet at denne sjangeren ikke er den som oftest finner sin plass på anlegget hjemme, men etter å ha gitt Unspoken en del (digitale) runder på nevnte anlegg har albumet vokst seg gradvis sterkere, og jeg har fått låst opp nye irrganger i min egen lytteropplevelse.
If I Fall byr på mye man har lært seg å forvente fra prog-sjangeren, men det er i de uventede vendingene at den virkelig står med bredest beinstilling.
Alternativ prog
Platen, som ble mikset og mastret på smått legendariske Fascination Street, nikker lett mot både gammel og moderne prog-metal, men også til det tidlige 2000-tallets alternative rock- og metallscene. Det er i denne miksen albumet oppleves ambisiøst og også merkelig fremtidsrettet. Låtene er både dynamiske og hardtslående, tekstene er fulle av sjel, og man kan høre små fragmenter av bandets inspirasjonskilder. Her finner du både Muse, Radiohead, Live, Queens Of The Stone Age, Mars Volta og TNT hvis du graver litt under overflaten.
Fra Maniac til Unspoken
Der bandets debut, Manic (2017), var en ganske upolert EP med 3 låter er Unspoken en betraktelig større enhet som kretser rundt de ofte uuttalte elementene av personlige og universelle relasjoner, side ved side med den overveldende ignoransen, hykleriet og kynismen i den moderne verden. Resultatet har blitt et engasjerende verk som fortsetter å gi mer tilbake til lytteren for hver gjennomlytting.
![](https://i0.wp.com/www.disharmoni.no/wp-content/uploads/2024/07/Album-cover-forside.png?resize=300%2C300&ssl=1)
Noe for alle
Da undertegnede har et familiært bånd til et medlem av bandet har valget falt på å ikke sette karakter på utgivelsen, men det oppfordres at alle som er glade i prog, rock og metall å sjekke ut utgivelsen til If i Fall.
Bandet ligger ikke på latsiden og jobber allerede med materiale, og lover en utvikling i lydbildet samtidig som de holder på de etablerte røttene.
Vær den første til å kommentere